Гравитация

Нека приемем, че съвременната наука е открила и доказва как възниква гравитацията на квантово ниво. Да предположим, че учените откриват частицата или енергията отговорна за теглото (масата) на всяко нещо във вселената. Според днешната теория гравитацията е слаба сила и следователно това, което биха открили има много малко съдържание спрямо целия атом и ефектите се проявят при струпване на много атоми (например планетите и звездите.) Предполагаемата частица е гравитон. Дотук всичко е познато.

Ако открием начин как да съберем тази енергия или частица в голямо количество без да заемаме обема на цяла планета със същия брой атоми, ще създадем ли изкуствена гравитация?

Да направим аналогия с чаша вода и някакво разтворена вещество. В този случай водата играе ролята на нормалната материя във вселената, а разтворът е частицата отговорна за гравитацията. Ако успешно отделим разтвореното вещество от водата, тогава откриваме и изкуствената гравитация и евентуално и антигравитация. Звучи просто но вероятно не е толкова лесно без доказателства.

Антигравитацията е много относително понятие. Във физическата реалност няма неща като отрицателен обем, отрицателна дължина, скорост, време и гравитация.

Ако явлението е разглеждано като сили, то едната ще противодейства на другата в противоположна посока и тя само математически ще има отрицателна посока и енергия.

Ако явлението е разглеждано като скорост, дължина или енергия, то едното състояние ще е с по-висока стойност от другото, независимо от горното условие.

Според гравитационната теория на DOPA, гравитацията се причинява от гравитационни вълни, преминаващи през материята и предизвикващи минусово отрицателно влачене върху ядрото на всеки срещащ се атом. Тази теория предлага гравитационните вълни да създават силата на гравитацията, като налагат незначително влачене на всеки атом в материята, докато преминават през нея.

Много неща във физиката зависят от метода на изследване, тъй като в момента, в който изследваме някакво квантово състояние или събитие, то създава резултати които инструмента и нашето разбиране приемат за реалност. Известен парадокс във връзка с това е как светлината проявява свойствата на частица и вълна от енергия едновременно.